Ако от детето често се изискват интелектуални умения, за които мозъкът му не е готов, тогава то се чувства притиснато в ъгъла.
Четири категории са родителите, които мечтаят за велики постижения на децата си. Психологът по развитието Дейвид Елкинд, професор в американския университет Туфтс - в Медфорд, щата Масачузетс, разделя родителите, които мечтаят за големи постижения на децата си, в 4 категории.
1. Гурме родители
Самите те са постигнали много в живота и изискват не по-малко от децата си.
![](https://sportal365images.com/process/smp-images-production/woman.bg/17082023/99447da1-6598-4c19-add4-ad2110750cf8.jpg?operations=fit(1100:608))
2. Родители дипломати
Точно като гастрономите от първата категория, те са постигнали много, но обичат да създават „парникови“ условия за деца и са сигурни, че колкото по-рано започне обучението им, толкова по-сигурно е, че ще станат гении.
3. Родители освободители
Тази категория родители искат да възпитат у децата си умения за физическо оцеляване. Светът, според тях, е много опасно място. Най-често професиите на този тип родители са свързани с армията, полицията и т.н.
4. Гениални родители
Те са финансово много успешни, но са силно подозрителни към образователните системи. И искат да изолират децата от негативното влияние на детските градини и особено - на училищата.
Всички тези категории родители са свръхвзискателни. И постигат интелектуалния успех на децата си за сметка на проваленото им щастливото детство. Различни проучвания доказват, че интензивният интелектуален натиск върху децата е непродуктивен.
![](https://sportal365images.com/process/smp-images-production/woman.bg/17082023/809d08c7-d8ff-472e-95a1-bf6187ab1606.jpg?operations=fit(1100:608))
Пример. Ако от детето често се изискват интелектуални умения, за които мозъкът му не е готов, тогава то се чувства притиснато в ъгъла. Мозъкът му не може да се справя и скоростта на усвояване на нови познания намалява, вместо да се увеличава. В резултат на това децата се научават да манипулират резултатите си така, че да се харесват на родителите им. Нещо като кученце в цирк, което уж знае да брои.
Постепенно собствената им любознателност избледнява, минава на заден план и детето в един момент спира да изследва света, тоест спира да се учи. Но се съгласява с всички претенции на родителите, отправени към него.
Така че мами и татковци – опичайте си акъла, когато изисквате от невръстните си деца непосилни за възрастта им умения. Резултатът който очаквате може да ви изненада много неприятно.